Hva er det den terrorist- organisasjonen heter igjen...
- Hamas? - Ja, nemlig, Hamas.
De skyter opp missiler, raketter og alt mulig. De bare bomber dem, liksom.
Har du lyst til å komme bort?
Jo, gjerne det.
Jeg finner en stol til deg.
Takk.
- Jo, takk. - Vær så god.
Skål, da.
Er du fra Sør-Afrika?
- Nei, jeg er fra Brisbane. - Brisbane?
- Brisbane. - Hvor faen er det hen?
- Det er i Australia. - Skjønner.
Få med deg dette. Følg med på øynene mine.
Jeg kan gjøre noen utrolig sære greier med øynene mine. Se nå!
Stilig!
Det var nære på. Kom igjen! Du er ikke med på det? OK, da!
Hvor er du? Kom igjen. Hvorfor vil du ikke si det?
Det betyr faktisk at du lider av kalsiummangel.
Nei, det betyr at jeg har drukket for mye øl, det er hva det betyr.
- Vil du ha? - Ja.
- Ha det, da. Vi snakkes! - Ja.
La gå!
Jeg må stikke. Snakkes rundt!
- Ha det. - Ha det.
Finnes det et lokk til denne? Eller skal jeg bare...?
Greit, vær så god...
- Takk skal du ha. - Danke!
Tschüss!
Nei, nei, nei. Det går bra.
Kan du ta denne?
Takk. Og beklager.
Bare forsyn deg.
- Pappa dyrker slike i en Schrebergarten. - I pappbokser?
Nei, disse er fra butikken.
Liker du jordbær?
- De får en til å glemme alle sorger. - Hva får deg til å tro jeg har sorger?
Folk som reiser alene, er gjerne på søken etter noe.
Hva får deg til å tro at jeg er alene?
Jeg ser ingen andre.
Har du for vane å forbedre engelsken ved å prate med utlendinger?
Hva? Nei, nei.
Jeg jobber på en idrettsskole.
Hva slags idrett?
Jeg er engelsklærer, det er grunnen.
Enn du? Hva er det du tar bilder av?
Bygninger, for det meste. Jeg liker så godt DDR-arkitekturen.
Jeg vil gjerne lage en bok.
På tysk står det for Deutsche Demokratische Republik.
Ja, jeg vet det.
Men ja.
- Hyggelig å treffe deg. - Det er jordbær på hånden min.
- Andi. - Clare.
Hyggelig å treffe deg.
Hva var det du... Du sa at disse kom fra en Sebra...?
Jeg vet ikke hva det heter på engelsk.
Det er sånne klynger av små hager, med tyske flagg og sånne...
Disse små mennene fra Snøhvit?
- Dverger. - Ja, nemlig.
- Hvem bor i disse husene? - Ingen.
Det er faktisk forbudt.
Folk kommer bare hit i helgene.
Det er moren min.
Hun er litt opphengt.
Vet hun at du er her?
Ja.
Moren min pleide å ta meg med hit da jeg var gutt.
Jeg pleier å komme hit for å komplisere livet.
Hva?
Jeg tror du mente å si...
- Man ville sagt "kontemplere". - Ja, nemlig.
Hvordan sier man "komplisere" på tysk?
Verkomplizieren.
- Denne er fin, hva? - Ja, jeg liker den.
Helvete! Herregud.
Beklager.
Ja, han liker deg.
Hei, du. Hei!
- Herregud. - Så hvorfor dro du til Berlin?
Jeg jobbet med å ta bilder for et eiendomsmeglerfirma,
og... du vet disse livserfaringene som folk stadig snakker om?
Jeg vil oppleve noe slikt, så jeg bestilte en billett
og satte tingene mine til oppbevaring og kom hit.
Temmelig forutsigbart.
Jeg vet nå ikke det.
Heller modig.
En ulv.
Det er en bar ovenpå, om du kunne tenke deg å bli med...
Nei, det er vel heller en form for kjip takterrasse.
Jeg er redd jeg må treffe noen.
- Ellers skulle jeg... - Ja, nemlig. Jeg må også...
Jeg har en del å gjøre. Jeg må pakke. Jeg reiser til Dresden i morgen.
- Dresden? - Ja.
Hvorfor Dresden?
Tschüss, Clare.
Det var hyggelig å møte deg.
- Ja? Hallo? - Hei. Kan du åpne døren?
Det er en av favorittene mine.
Hun holder hendene sine slik for å skjule sin vanskapte finger.
Jeg trodde du ville dra.
Om du lurer på noe, så googler du det?
Ja.
Jeg er tilbøyelig til å be Google om hjelp. Det er ikke du?
Du tar bilder av skuffelse. All denne DDR-faenskapen...
Alle disse drømmene, det er så...
...ugyldig.
Men menneskene var modige.
Noen var modige, noen bare levde med det.
Man kan kveles overalt, man behøver ingen mur.
- Hvordan sier du "å kveles" på tysk? - Ersticken.
- "Sticken"? - Nei, vent. Erwürgen? Nei.
Erwürgen er...
- Å kvele. - Ja.
Fikk du det av en gutt?
Nei.
Jeg fikk det av mamma.
Hun sa at om jeg noensinne havnet i vanskeligheter...
...så kunne jeg pantsette det for å komme meg hjem.
Pass på døren, den smekker.
Det er så stille.
Berlin er full av slike tomme steder.
Vil du ha noe å drikke?
Ja takk.
De kan ikke åpnes.
Skal jeg lage middag til oss?
Ingen kan høre deg.
Jeg vil ikke at dette skal ta slutt.
Enhver begynnelse gjør det.
Den første flyturen.
Den første gangen du tar hull i ørene.
Det første draget av en røyk.
Det første knullet.
Om bare vi kunne fortsette som nå, når vi ikke kjenner hverandre.
Om bare jeg kunne bli værende.
Hva skjer når man kjenner noen?
Man oppdager alt det uskjønne.
Hva sa du nå?
Jeg elsker aksenten din.
Og jeg elsker munnen din. Smilet ditt.
Jeg elsker alt sammen.
Silke...
Kan du lese sitatet høyt for oss?
"Kan hende er ikke hjemmet et sted..."
...men simpelthen en...
"...en ugjenkallelig tilstand."
Bennie, du har åpenbart brukt helgen på å sluke denne boken?
Nemlig. Jeg skal gjøre det lett for dere.
James Baldwin skrev dette i 1956, som en del av sin roman Giovanni's Room.
Hvem har tatt fatt på den?
Franka?
Karakteren er hele tiden i bevegelse.
Han kjenner seg litt skamfull over...
...over seg selv.
Men han sier at han er i ferd med å finne seg selv, men...
Men han driver bare og... flüchten?
- Flykter. - Ja, han bare flykter.
BOKANMELDELSER
Hva i helvete?
- Andi, blir du med på puben? - Nei, jeg kan ikke, jeg må hjem.
- Hvorfor det? - Jeg har en avtale.
- Måtte du ikke hjem? - Jo, for å skifte.
- Slutt å plage ham, han skal på date! - Jeg blir med neste gang, OK?
- Det sa du i forrige uke også. - Ja, men da mente jeg det ikke.
BLIKKTROMMEN AV GÜNTER GRASS
Jeg fant ikke nøkkelen.
La du igjen en nøkkel til meg?
Ja, det er jeg sikker på.
Jeg trodde jeg la den igjen på bordet.
Niks.
Jeg var redd for å ikke komme meg inn igjen,
og så innså jeg at jeg ikke engang kunne gå ut.
Du kan gå ut nå. Jeg skal ta en dusj.
Låste du meg inne?
Ja, sikkert.
Men neste gang binder jeg deg fast til sengen.
Jeg må stikke.
Nøkkelen.
Den ligger på kommoden.
OK.
"Min."
Faen. Kom igjen nå.
LADER
INGEN SIM-KORT
Jeg hadde egentlig tenkt å dra nå.
Jeg hadde tenkt å dra. Jeg kommer tilbake og henter sekken min senere.
Jeg kjøpte disse til deg.
Vær snill å åpne døren.
Hva skal dette bety?
Vær så snill, Andi.
Hvor er SIM-kortet mitt, Andi?
Hva har du gjort med vinduene?
De er glassfiberforsterket.
Hvis du prøver å knuse dem, må jeg sette lemmer for dem.
Disse stolene var helt nye.
Ikke gjør det.
Du trenger ikke gjøre dette.
Andi, hva er det som foregår?
Hva det er som foregår?
Du kunne ha reist til Dresden.
Du sa du ønsket å bli.
Vi hadde sex.
Folk sier så mye rart i sengen.
Det trenger ikke nødvendigvis å bety noe.
Vær så snill, ikke gråt...
Liker du pesto?
Hva?
Kan vi ikke gå ut og spise?
Kan jeg få tilbake halskjedet mitt?
Åpne den jævla døren!
Ingen kan høre deg.
De to karakterene befinner seg i parallelle beretninger.
Men hovedpersonen i Steinbergs verk
drukner i forfatterens hang til detaljerte beskrivelser.
Nesten som om duften av en for lengst fordunstet parfyme,
eller referansene til margarin fra DDR-tiden,
på et eller annet vis skulle tilkjenne karakterens liv en autentisitet.
Hos Erpenbeck er situasjonen en ganske annen.
Hun legger mindre vekt på objekter, til fordel for skjebner.
Hun skriver om døden. Og om hvorledes døden frarøver menneskene
alle videre tenkelige muligheter.
Gutten min.
Vi blir aldri ferdig med å diskutere såkalte "rettsløse stater".
Min sønn er av den oppfatning
at DDR var en stat blottet for enhver form for rettferdighet.
Neste gang du føler for å prate om meg og mine meninger foran andre,
- så advar meg først, for det plager meg. - Og vet du hva som plager meg?
At forelesningene er blitt redusert til sammendrag.
Idiotiske handlingsreferater.
- Kaffepauser. Latterlig. - La meg ta det der.
Det går bra. Jeg tar det.
Du kom for sent i dag.
Ja. Jeg har truffet noen, pappa.
Hva med Natalie?
Det har jeg da fortalt. Hun dro tilbake til Canada.
Du har ikke fortalt meg noe som helst.
Hva heter hun?
Clare.
Er hun tysk?
Australier.
Hvorfor velger du deg alltid turister?
Hun er ingen turist, hun bor her nå.
Jeg fortalte faren min om oss.
Her. Jeg tok med disse til deg.
Kanskje du har lyst å legge puslespill.
Vil du ha noe å spise?
Jeg sendte moren din en melding på dine vegne.
Jeg skrev at du har det bra.
Men jeg har det ikke bra.
Jeg betalte for drinker med kortet mitt.
Mamma kommer til å skjønne det.
Å, herregud.
Jeg kan ikke dra noe sted.
Faen.
Hvordan gikk daten?
- Hvilken date? - Den nå nylig.
Men så fortell, da!
- Du, Jana? Jana? - Ja?
Du har tatt koppen min.
Beklager.
Jeg visste ikke at den var din. Jeg skal vaske den.
- Det gjør ingenting. - Jeg er lei for det, Andi.
- La meg gjøre det. - Jeg tar det.
Det er varmt.
Unnskyld.
Takk.
Hei.
Jeg vet ikke hvor denne biten skal.
Jeg pleide alltid å begynne med himmelen.
Kan du hjelpe meg?
Jo, jeg tror den biten passer der.
Jeg tror den passer der et sted.
Her. Se så.
Ferdig.
Det går bra. Det går bra.
Ro deg ned.
Moren din vil gjerne treffe deg.
Hvorfor det?
Du er sønnen hennes.
Hun ringte.
Hun forlot oss. Dro over til den andre siden.
Jeg vil ikke treffe henne.
Hvor mange sting?
Tolv.
La meg se.
- Det går bra, pappa. - Jeg vil bare ta en titt.
- Akkurat som Jesus. - Hvordan klarte du dette?
Jeg drev og pusset opp, og så trynet jeg med meiselen.
Du burde ikke dekke det til. Det er blitt betent.
La det være.
Om du vil pusse opp, vet jeg om noen du kan kontakte.
Kan vi bare fortsette å spille?
Vær så snill.
Jeg savner moren min.
Det har ingen hensikt å savne noe som du aldri får igjen.
Du har meg.
Det er så mye du kunne ha gjort.
Men jeg vil bare gjøre dette.
Det er nødt til å se bra ut!
Veldig fine bevegelser!
Og fem til.
Der har du det. Pass på, og nå med venstre hånd.
Samle dere.
Veldig godt jobbet. Altså...
- Lag... - ...arbeid!
Faen.
Kom igjen, da.
Faen.
Herregud!
Bedre?
Ja.
Skal vi ta av denne?
Jeg lukter vondt.
Hva ville vært det aller verste jeg kunne gjort mot deg?
Ikke vær bekymret.
Jeg ville aldri gjort det.
Vi er et lag.
Hallo?
Herr Werner?
Hvis du sier noe, må jeg drepe henne.
Forstått?
Franka.
Hva gjør du her? Kommer du alene?
Hvordan fikk du tak i adressen min?
Jeg var i nærheten og så deg her. Jeg er ingen stalker heller.
Kull-leverandøren slapp meg inn.
Så du fulgte etter meg?
Hallo.
Hvem er det?
Kjæresten min.
Jeg merket hvordan du så på meg.
Og du møtte ikke blikket mitt.
Noen ganger gjør vi ting uten å være oss det bevisst.
Jeg vet ikke hva du mener.
Du vet utmerket godt hva jeg mener.
Ja, jeg så på deg. Fordi du gjorde deg selv til latter.
Gjør du dette igjen, melder jeg fra.
Ikke tving meg til å gjøre det.
Hvem var det?
En elev.
Hva heter hun?
Franka.
Snu deg.
Clare... Døren nekter å åpne seg.
Clare?
Har du rørt denne døren?
Clare?
UTVALGTE DIKT, 1957-1981 AV TED HUGHES
Vær så snill og hold opp.
- Yeah! - Vær så snill.
Kan du ikke bare være normal?
Du er anormal.
Faen.
Å, herregud.
Nei!
Andreas.
Faen.
Pappa. Du skulle jo vekke meg.
Du...
Pappa.
Hei, Stefan, det er meg.
Beklager, jeg burde ha ringt.
Ja. Faren min døde.
For et par dager siden.
Den er grei.
Faren min er død.
Jeg trodde ikke du ville komme tilbake.
Takk skal du ha.
JEG SYNES DU ER PERFEKT!
Hvordan valgte du meg?
Du stoppet opp på gaten.
Hva så jeg på?
Og hva med den andre jenta før meg?
Hvordan valgte du henne?
Det var ingen annen jente.
Du lyver.
Tenker du fremdeles på henne?
Nei.
Hvorfor ikke?
Da du var barn, hadde dere et plasttre eller et ekte tre?
Et ekte.
Men vi hadde...
Vi hadde et plasttre.
Det var uansett så varmt at et ekte tre bare hadde dødd.
Og vi pleide å dra opp til huset til onkelen min.
Han har en diger eiendom...
...og vi lyttet til sangsikadene.
Sangsikader?
Det er noen små insekter som lager lyd.
Litt sånn som dette...
Og så begynner den andre, som et tilsvar, og...
Og så den andre...
Og den andre...
Og så slutter alle vennene seg til.
Lukk øynene.
Kom igjen, lukk øynene. Jeg har en overraskelse til deg.
- Dette er Lotte. Hun er din nå. - Hei, du.
Hei.
Hun kysset meg på munnen!
Hei, du. Hei.
Liker du presangen din?
Ja.
Ja, hun er så skjønn.
Liker du det?
Ja.
Broren min har skadet beinet.
Hva gjør dere her?
- Er dere her alene? - Ja.
Ja?
- Kan du reise deg opp? - Ja.
Du er nødt til å hjelpe meg. Du må ringe politiet.
Han er slem. Han vil skade oss.
Slipp meg! Jeg forstår ikke hva du sier.
Nei, du må hjelpe meg. Ring politiet!
- Jeg forstår ikke. - Han er slem!
Slipp meg løs!
Bennie!
Mamma!
Der kommer moren min.
Alt i orden. Guttungen har bare falt.
- Takk. - Ingen årsak.
Hvordan synes du dette fungerer, på en skala fra én til ti?
Fra én til ti?
Oss to.
Kanskje...
Syv?
- Hvor er Lotte? - Hun stakk av.
Andre etasje.
Jeg kan ikke tro at du faktisk kom!
Alt i orden? Kom inn.
- Du sa ikke noe om at det var fest. - Sa jeg ikke at det var fest?
Beklager.
Hvordan var julen hos deg?
Vår var helt sprø. Foreldrene til Jana var her, og vi brukte hele julen på...
Åtte, syv, seks, fem...
...fire, tre, to, én!
Andi... Bare la det være.
Du trenger ikke vaske opp. Det kan vi ta senere. Kom nå, det er midnatt!
Hva mener Peter om at du oppfører deg sånn?
Hva er det du snakker om?
Sånn som du legger deg etter mannfolk.
Hva?
Hvorfor er du slik?
"Hvorfor er du slik?"
Jeg vil gjerne at du går nå.
- Takk. - Ingen årsak.
Hva er ditt nyttårsforsett?
Jeg har ikke slike lenger.
Men siden det er nyttårsaften, er det ikke viktig å kompensere livet?
Hva?
Jeg tror du mener "kontemplere"?
- Ja, nemlig. - Drosjen din er her.
Faen.
Hjelp!
Vær så snill!
Hjelp! Hjelp!
Hjelp!
- Hallo? - Døren er låst!
Hjelp! Hjelp!
- Døren er låst! - Hva?
Nei!
Nei! Nei!
Nei!
Hør på meg.
Dette er din jævla feil, OK?
Og nå må vi rydde opp i dette rotet sammen.
- Greit? - Jeg er lei for det.
Kom her.
Jeg er lei for det.
Ta plasten.
- Jeg klarer ikke... - Ta plasten!
Ta av deg klærne nå.
Vær så snill.
SAVNET TURIST
Kan du pakke sammen tingene dine?
Pakk alt sammen i en ryggsekk. Leiligheten skal desinfiseres i morgen.
Pakk tingene dine.
ENGELSK TILHØRER FRANKA
Hva gjør du?
Kremen er på badet.
Jeg finner den ikke.
På den nederste hyllen.
Vær så god.
- Får jeg gå på do? - Ja.
Vær så snill, folkens. Timen er ikke over ennå.
Hva holder dere på med?
Hva er det?
Faen.
Clare?
Jeg er her nede!
Clare?
Andi.
Clare?
Vær snill å åpne døren, Clare.
Vær så snill, Clare.
Åpne døren!
Se på meg.
Det går bra.
Tekst: Hilde Jørgensen BTI Studios